МОЖЛИВОСТІ ВИКОРИСТАННЯ ІНФОРМАЦІЙНО-КОМУНІКАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ У ПСИХОЛОГІЧНОМУ СУПРОВОДІ ДІТЕЙ З ОСОБЛИВИМИ ОСВІТНІМИ ПОТРЕБАМИ В УМОВАХ ДОШКІЛЬНОЇ ІНКЛЮЗИВНОЇ ОСВІТИ - Тітаренко, Світлана Анатоліївна (Електронне наукове фахове видання “ВІДКРИТЕ ОСВІТНЄ Е-СЕРЕДОВИЩЕ СУЧАСНОГО УНІВЕРСИТЕТУ”, 2025)
У статті висвітлено проблему психологічного супроводу дітей з особливими освітніми потребами у контексті розвитку інклюзивної дошкільної освіти та цифрової трансформації освітнього середовища. Акцентовано увагу на значенні інформаційно-комунікаційних технологій як ефективного інструменту у процесі психолого-педагогічної підтримки дитини в умовах інклюзії. Проаналізовано можливості використання інформаційно-комунікаційних технологій у діагностичній, корекційно-розвивальній, консультативній та комунікативній діяльності психолога. Зауважено, що інформаційно-комунікаційні технології сприяють індивідуалізації психолого-педагогічного впливу, адаптації методик до потреб дитини, підвищенню мотивації до взаємодії, формуванню позитивного емоційного фону та створенню безпечного освітнього середовища. У роботі описано функціональні можливості цифрових платформ і ресурсів, що забезпечують ефективну взаємодію між усіма учасниками освітнього процесу: дітьми, батьками, педагогами, практичними психологами, асистентами вихователя. Узагальнено зарубіжний досвід щодо використання інформаційно-комунікаційних технологій у психологічному супроводі дітей з особливими освітніми потребами в умовах дошкільної інклюзивної освіти, розкрито їх потенціал у розвитку емоційної стійкості, саморегуляції, комунікативних навичок та оптимізації взаємодії між педагогами, психологами й батьками. Наведено приклади інтерактивних платформ, діагностичних інструментів, навчальних ігор та засобів комунікації, які забезпечують якісну підтримку дітей з особливими освітніми потребами у закладі дошкільної освіти. Розкрито переваги інформаційно-комунікаційних технологій у формуванні індивідуального маршруту розвитку, забезпеченні безперервності психолого-педагогічного супроводу та реалізації міждисциплінарного підходу. Увагу також приділено потенційним ризикам та обмеженням: цифровому перевантаженню, зниженню мотивації до живого спілкування, формуванню залежності, недоступності технічних ресурсів тощо. Зроблено висновок про доцільність впровадження інформаційно-комунікаційних технологій в інклюзивну дошкільну освіту за умов дотримання принципів особистісно-орієнтованого, етичного та компетентнісного підходів. Розроблено рекомендації для практичних психологів та вихователів закладів дошкільної освіти щодо можливостей використання інформаційно-комунікаційних технологій у психологічному супроводі дітей з особливими освітніми потребами в умовах дошкільної інклюзивної освіти. Окреслено перспективи подальших досліджень, які полягають у розробці авторських ІКТ-програм супроводу, створенні національних цифрових платформ та вдосконаленні цифрової компетентності фахівців.